![smaragdskingid_foto-Inari-Leiman-1024×682](https://loomaveeb.ee/wp-content/uploads/smaragdskingid_foto-Inari-Leiman-1024x682-1.webp)
Fotod: Inari Leiman
Lumise kesknädala õhtul, kui loomaaed oli juba suletud, kogunes hulk toredaid, rõõmsameelseid ja natuke õhevil inimesi Kagu-Aasia vihmametsamajja – peeti loomaaialoomade vaderite tänusündmust.
Meie loodushariduse spetsialistid jutustasid Kagu-Aasia vihmametsa asukatest haaravaid lugusid ja aitasid loomi taimestikus märgata, liigikaitseuuringute keskuse spetsialistid kõnelesid põnevast ning väga vajalikust liigikaitse- ja teadustööst ning loomaaedade osast selles. Akustilise kontserdiga lõid meeleolu Mikk Tammepõld ja Tõnu Timm.
Vihmametsaasukad ei lasknud end segada ebatavalisel ajal majas viibivatest külalistest. Sõrmiksaarmad mürasid basseinis ning matsutasid õhtueineks antud lihatükikesi, kala ja krevette. Binturongidelt pihta pandud õun pakkus neile lihtsalt mängulusti, tomat aga kõlbas ära süüa küll.
Kalakass hiilis oma uduses vihmametsaosas. Hõbefaasani kukk jalutas kui majaperemees rahva vahel. Valgekuldnokad vidistasid. Smaragdskink aga hoidis paarilisel igaks juhuks käppa peal.
Lyle lendkoerad lendasid kõrge katuse all oma õhtulendu ja maandusid siis ülesriputatud puuvilju sööma. All vihmametsaradadel jalutajad aga pidid ette vaatama, et mitte õunatükikestega pihta saada.
Binturongid väga lähedale ei tulnud, neil oli omavahel tegemist: näib, et õrnuseaeg on selleks korraks lõppenud ja emane pani aegajalt kärgatava kräginaga isast paika.
Sel nädalal lasti troopikamaja taimestikurohkesse mageveeakvaariumi uusi kalu: seal ujuvad nüüd pisikesed oranžikaskuldsed hõõguvad haratsiinid ja veidi suuremad värvikirevad ehisharatsiinid.
Amazonase jõeelustiku suures akvaariumis näeb aga hulka erivärvilisi ümaraid sõõrahvenaid.
Õues kestab imeline talveilm ja laupäevastel õhtuhämaruse retkedel on loomaaias jalutada eriti tore, kui muidugi piisavalt riideid seljas.
Videvikus võib näha lumeleopardi lumistel küngastel tuhisemas, jääkarusid ja hallhülgeid ööuneks valmistumas, ilveseid ja muidugi kakkusid aga hoopiski ärkamas. Pürjad koos vasikaga seisavad vapralt lumetuisus. Lumised kõrbelaevad kaamelid rühivad kohevas lumes, kõige suurem ees teed tegemas. Ronk Jaškagi naudib enne pimedat lumes asjatamist.
Naha alla pugeva jaheduse tõrjumiseks saab õhturetkel minna sooja paksunahaliste majja. Seal näeb loomaaiakülaliste ja vaderite lemmikut surikaadiperet omavahel jagelemas, kohtab krapsakat sudaani maasarvikut ning saab uudistada elevantide, kääbusjõehobu ja roomajate õhturutiini.
Kullimäel võib videvikus kuulda häälitsemas vabalt elavat kodukakku. Uudishimulik lind on lennanud ka meie kakkude elupaiga lähedale puu otsa.
Päevasel ajal aga laskus üks noor merikotkas loomaaia liigikaaslasi uudistama ja istus korraks isegi ilveste ekspositsiooni katusele.
Loomaaias vabalt elavad imetajadki näitavad ennast aegajalt, kuid neid nägematagi on põnev nende jäljeridu lumel ajada.